- Kongen kommer. - Noget er ændret. Kongen kommer.
Gisborne vil ægte Marion.
Jeg lovede det for at redde mit og fars liv. Han har visse kvaliteter!
Gisborne tog til det Hellige Land for at myrde kongen.
Lægen kom her hver dag. Han hedder Pitts.
Hvad led han af? Sig sandheden.
- Han var i London. - Han var i det Hellige Land.
- Lægen behandlede ikke Gisborne. - Hvordan skal jeg takke dig?
Allan. Hvor er Allan? Og Will?
- Jeg har min egen plan. - Nattevægteren?
En sidste tur for at gøre giftermålet mere udholdeligt.
- Sheriffen vil myrde kongen. - Nu skal vi lege, Nattevægter!
Nattevægteren bliver din død.
- Nu har jeg dig! - Robin...
- Det er slemt, ikke? - Hun er døende.
- Hvad gør du? Du gør hende ondt! - Hun mærker ikke noget.
- Hvor er lægen? Jeg kan ikke vente! - Hvad har jeg gjort?
Sheriffen og Gisborne er her snart.
- Din ven er død. - Død?
Marion...
Robin! Hallo, Robin!
Kom ud! Hvor gemmer du dig?
Du er ved at blive sløv, min ven. Kunne det blive enklere?
Hvis du tog mig i hånden og viste mig vejen?
- Ledetråd: Nej. - Hvor er Allan og Will?
- Nu. - Stop!
Stop, eller vi skyder!
I er kun to. Hvor mange tror du, at de er?
Højst en 10-12 stykker. I inderkredsen.
- Og den ydre? - Det ved jeg ikke.
Du misforstår mig, min ven. I kan ikke forhandle.
Hvis lægen dør, har du ingen beviser mod Gisborne.
Vent lidt. Hvorfor flygter de ikke? Hood må være derinde!
John? Hvad gør vi nu?
- Kedeligt. Dræb dem. - Indtag jeres stillinger!
John? Vi dør helt bestemt.
- En god dag. - Hvad?
En god dag at dø på. Det er en talemåde.
- Sigt! - Jeg hader talemåder.
- Der er Hood! Skyd! - Robin!
Min tand!
Hvor er min tand?
Gisborne! Hvor er min tand?
Hvad er det her? Hood dræber ikke!
Skyd ikke!
Det er mig!
- Af vejen! - Dræb ham.
- Jeg har tjent dig vel! - Du er unødvendig. Dræb ham.
Du er ved at lære det.
Anden deling fremad!
Det er en god dag!
- Kom så! - Det er det rene selvmord!
Kongen vender tilbage!
- Gør noget! - Omgruppering!
- Få mig væk herfra. - Kongen vender tilbage!
Retræte!
Jeg slog en tand ud!
- Hvor har I været? - Jeg kan forklare.
- En kvinde fødte barn... - Vi ville stjæle Gisbornes penge.
Vi ville tage til Scarborough.
- Sådan var det. Hvad kan jeg sige? - Undskyld.
Jeg mener det virkelig.
Nu er vi her i hvert fald. Vi reddede jer faktisk.
Hvad er der? Vi har jo sagt undskyld.
Marion... Gisborne stak hende med kniv i går.
- Hun er... - Hun er død.
Marion er død.
- Vi må begrave hende. - Hun skal hjem til sin far.
John, jeg vil have, at du...
Djaq, du gør liget i stand. Will, du skal lave en...
- Du skal lave en kiste... - Når tiden er inde.
Først siger vi farvel.
Hun var en god kvinde. Venlig og betænksom.
God? Ja, det var hun sandelig.
Det var hun.
Hun var helt fin. Ja...
- Hende kunne vi lide. - Hende elskede vi. Jeg gjorde.
Jeg elskede hende, men jeg sagde det aldrig.
Hun vidste det. Vi vidste det alle sammen.
Undskyld, men hun trækker faktisk vejret.
- Dug på knivbladet. Hun ånder. - Jeg sagde det jo!
Lægens sovemiddel. Jeg har hørt om det. Skarntyde.
Får man for meget, holder man op med at trække vejret.
Men er man ung og stærk, kæmper kroppen imod.
- Man vender tilbage fra de døde. - Hun døde altså?
- Og kom tilbage! - Det er jo...
Marion? Marion? Marion!
- Hvor har jeg været? - Jeg ved det ikke.
Men jeg er glad for, at du er tilbage.
Jeg ville have haft ram på Robin, før kongen kommer hjem.
- Hvad er der? - Kongen kommer ikke.
- Hvad mener du med det? - Han er i det Hellige Land.
Jeg har hyret en bedrager. Tænk over det.
Ville den rigtige konge komme til Nottingham for at småsludre?
Ledetråd: Nej. Hvor mange af vores frænder er mod os?
Vores ynkelige lorder. Hvor mange smeder rænker?
De smiler, lyver og venter, mens de forbereder kongens hjemkomst.
Richard Løvehjerte! Når han viser sig, svigter de os.
Ingen af dem har set kongen. På denne måde får vi det at vide.
- Sammensværgelserne afsløres. - Hvorfor sagde du intet?
Tag det ikke personligt. Nu får du jo i øvrigt pigen.
- Ja, men alt bygges på en løgn. - Hvordan skal du leve med det?
- Hvad hvis Edward er en af dem? - Så dør han!
Byt plads.
- Det er min skyld. - Nej, sheriffens og Gisbornes.
Når kongen kommer, slår sheriffen til.
Han vil myrde kongen. Hjælp mig.
Marion gifter sig på Locksley på lørdag.
Sheriffen skal møde kongen. Han tror, at alle er til bryllup -
- så han kan myrde kongen.
Vi bør glemme brylluppet. Vi skal til Nottingham.
- "Vi"? Næppe. - Du, jeg og nogle loyale adelsmænd.
Det er på tide at handle. Vi skal forsvare vores konge.
Og Marion? Vi kan ikke forlade hende med Gisborne ved altret.
- Gisborne kommer. - Jeg sørger for, at han forsvinder.
- Sir Guy. - Jeg vil tale med Marion.
Hun er desværre upasselig. Hun sover.
- På dette tidspunkt? - Hun er syg.
- Hun er her ikke. - Hun er her.
Jeg vidste det. Hun vil ikke holde sit løfte.
- Hun slipper ikke væk. - Sir Guy...
- Slut! Hvor er hun? - Hun er kommet til skade.
Jeg ved ikke hvordan. Hun faldt måske. Jeg lyver ikke!
Jeg sagde det jo.
Hun er bleg. Marion?
Vær ikke bange. Det er bare mig.
Hun er syg. Jeg sender bud efter lægen.
Det er unødvendigt. Hun skal bare hvile sig.
Det er nok hendes spænding før brylluppet.
Er det sandt? Er hun spændt?
- Ville du sige noget til hende? - Ja.
Hils hende, at jeg også er...
- Farvel. - Farvel, sir Guy.
"Sende bud efter en læge"? Han har lige dræbt en. Han er ækel.
- Har han myrdet en læge? - Ja. Pitts.
Han lovede at vidne, men han løj. Jeg er glad for, at han er død.
Ja, men nu skal hun giftes med Gisborne. I morgen.
- Jeg vil finde en løsning, Marion. - Vi må tale sammen, Robin.
- Har du virkelig en løsning? - Jeg kommer på noget.
- Lov ikke for meget. - Gifter de sig, er det for sent.
Fortæl så om din plan.
- Jeg finder på noget, Edward. - Nej, det er ikke godt nok!
Lad hende ikke håbe forgæves. Skån hende for det.
Kan du ikke redde hende, så gør det rette og giv slip.
Ved du hvad?
Jeg er dødtræt af at gøre det rette.
Robin? Jeg har brug for din hjælp.
Robin?
- Jeg vidste, at du var her. - Det her er min by.
Husker du, vi plejede at sidde heroppe?
Vi sagde, at der ikke var et bedre sted i hele England.
Gisborne stjæler mit liv.
Og du må lade ham gøre det.
Du hørte, hvad Edward sagde. Kongen er i fare.
- Vi må redde England. - Lige nu er Locksley vigtigere.
Det er vel ikke Locksley? Det er Marion.
Vi må give slip på hende. Jeg siger vi, men jeg mener du.
- Der må være en måde. - Kongen kommer tilbage!
Bliver sheriffen afsat, er der håb for England.
- Er der? - Ja! Sheriffen ryger ud.
Du kommer tilbage. Det er et spørgsmål om få dage.
Du får dit gods igen.
Du skal bo på Locksley, og jeg skal bo på Bonchurch.
Det er ikke stort, men det er nok. Man kan let fare vild der.
Ved du hvad? Hvis du vil fare vild...
...kan du begynde at øve dig nu.
Det mener du ikke.
En mindre mand var blevet forulempet og såret.
Der er ingen mindre mand, Much.
Du er den mindste af alle.
Du vil bare have tag over hovedet og mad i maven.
Du siger alle de overfladiske tanker, der falder dig ind.
Du er som en blære på min hud.
Jeg klør og klør, men du forsvinder aldrig.
Forsvind selv!
Marion!
Hvad gør Merton og de andre adelsmænd?
- De er parate. - Skal I advare kongen?
Hvis vi kan. Ellers beskytter vi ham, når han kommer.
Det er livsfarligt at konspirere mod sheriffen. Bliver I fanget...
- Jeg har ventet alt for længe. - Og Robin?
Hvad med ham?
Han anførte kongens livgarde. Han hjælper dig.
Det tror jeg ikke. Han vil stoppe dit bryllup.
- Det går ikke. - Det har jeg sagt.
Tror du på, at Gisborne tog til det Hellige Land for at myrde kongen?
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal tro. - Bringer du mig til ham?
- Robin? - Nej, Gisborne. Jeg vil spørge ham.
Finkæm landet efter Nattevægteren. Jeg vil have ham før solnedgang.
- Marion! - Jeg har det godt.
Vi var udsat for et lille røveri. Men du er i sikkerhed.
- Du mistede vel intet vigtigt? - Jeg får det igen.
- Jeg har et svært spørgsmål. - Interessant.
- Forsøgte du at myrde kongen? - Hvabehar?
Er det sandt, at du ikke lå isoleret med feber i fjor -
- men var i det Hellige Land og forsøgte at myrde kongen?
Robin Hood... Du har talt med ham.
Det er et rygte, og jeg har brug for et svar.
Jeg kan ikke ægte dig, hvis det er sandt.
Det er bare rygter, Marion.
Du må være forsigtig med, hvem du lytter til.
Dagen, hvor kongen vender tilbage, er en glædens dag for mig.
- Det er vores bryllupsdag. - Jeg er ikke sikker.
- Du skal være sikker. - Men...
Ser du ikke, hvad du gør ved mig? Min lidenskab for dig.
- Jeg har aldrig før følt sådan. - Jeg må gå.
- Ikke før du siger, du tror på mig. - Jeg tror på dig.
Hvordan har du det?
Jeg har besøgt Guy. Jeg udfordrede ham.
Lad mig gætte... Du spurgte, om han var forræder.
- Han nægtede, og du troede ham. - Ja.
- Du tror noget forkert om ham. - Tro mig. Jeg har ret.
Forskellen mellem jer er måske ikke så stor.
Lyder din tese ikke sådan? Er det ikke Robin Hoods verdensbillede?
- Hvilken tese? - At alle er lige.
At fattige og rige fortjener lige meget.
Hvorfor gælder det ikke dem, som lider af en anden slags mangel?
- Mangel på kærlighed. - Mangel på kærlighed...?
Nattevægteren...
Farvel, Robin. Vi må vokse op og acceptere vores skæbner.
- Gifter du dig med ham? - Jeg gifter mig med ham.
Ja så. Du bad mig vokse op. Det vil jeg gøre.
Robin? Hvor skal du hen?
- Hvad med våbnene? - Alle har våben under kappen.
- Jeg advarer kongens livgarde. - Jeg er urolig.
- Tænk, hvis sheriffen... - Han vil forsøge at myrde kongen.
Vi har kongens livgarde på vores side.
Og ikke kun det: Vi har retten på vores side. Retfærdigheden!
Vi har ventet alt for længe.
Vi er Robin Hoods mænd. Vi vil beskytte kongen.
Luk dem ind. De er pålidelige.
Much tjente kongen i Antiochia. Er Robin ikke med?
- Robin er... ikke sig selv. - Der er ingen Robin.
- Herre? Angående din familie... - Jeg har ingen familie, Thornton.
Thornton? Er du gift?
- Min hustru er desværre død, sir. - Forstod hun dig?
Det tror jeg, sir.
- Det er vigtigst af alt. - Sandelig, sir.
Jeg har gjort mig skyldig i forbrydelser.
Frygtelige forbrydelser.
Men når jeg ægter Marion, vil de blive skyllet bort.
Hendes rene hjerte vil rense mit.
- Vær forsigtig. - Det lover jeg.
Jeg håber, at udsmykningen behager dig.
- Jeg håber, at jeg behager dig. - Du bør ikke være her.
- Hvem bør da være her? - Du skal vente på mig i kirken.
Undskyld. Det vidste jeg ikke.
Har du aldrig været til bryllup før? Vent på mig derinde.
- Jeg har drømt om denne dag. - Gå.
- Sir Edward? - Han havde pligter andetsteds.
- Hvad er der? - Ingenting.
- Det føles sært uden Robin. - Vi klarer os.
Han har truffet sin beslutning. Vi klarer os.
Hvad gør du?
Der er noget, jeg er nødt til at gøre. Jeg skal finde Robin.
Kom. Nu hænger det på os.
Deres majestæt...
Velkommen hjem!
Jeg hedder Much. Jeg tjenestegjorde i kongens livgarde.
Edward... Marion!
Deres majestæt...
Velkommen till Nottinghamshire. Kongens eget grevskab.
- Vi er glade for at være tilbage. - Det er jeg overbevist om.
Tro undersåtter! Vi har overlevet det Hellige Land...
...og er taknemlige for jeres varme velkomst.
Men der nogle blandt os, som er illoyale.
Som konspirerer mod myndighederne.
Som ikke forstår lov og orden!
De skal straks tilintetgøres.
- Anhold sherif Vaizey! - Mig...?
- Før ham til fangehullet! - Mig? Din tølper!
Anhold dem alle sammen! Din dumme klovn!
Tro undersåtter. Sheriffen skal dømmes ifølge lov og ret.
I en sag som denne skal I vidne på fransk vis.
- På fransk vis...? - Walter, lord af Merton!
Gå til venstre, à gauche, for at vidne for sheriffen.
Gå til højre, à droit, for at vidne mod sheriffen.
Ønsker du at vidne mod sheriffen? Udmærket.
Gud bevare kongen!
Stop brylluppet! Stop brylluppet!
Stop brylluppet! Det er ikke kongen!
Kongen er en bedrager! Kongen er ikke i Nottingham!
Det har ingen betydning for et bryllup.
- Vidste du det her? - Præsten har ret.
- Det er lige meget. Vores lykke... - Hvad mere har du løjet om?
Han forsøgte at myrde kongen!
- Jeg har fejlet, men du renser mig. - Er det ikke kongen...
Sheriffen har iscenesat det for at skaffe sig af med fjender.
- Far! Jeg skal til Nottingham. - Han er i sikkerhed.
Han vil blive skånet. Min indflydelse gavner dig.
Som min svigerfar er han i sikkerhed. Som min svigerfar.
- Du er grusom. - Det her er forkert!
Du skal have legitime grunde for at protestere.
- Jeg har moralske grunde! - Før ham ud!
Han er en forræder og løgner. Er det nok?
Og hendes hjerte tilhører en anden!
Lad hende fortælle det. Marion!
Fortæl dem det, mylady.
Ja, Marion. Fortæl dem det.
Tænk på din far.
Det er ikke sandt. Jeg beklager.
Jeg ved, at du mener det godt, men mit hjerte hører hjemme her.
- Fortsæt. - Ufatteligt! Det er forkert!
- Har du ringen? - Han har brug for dig, Marion!
En klog beslutning. Du vil takke mig.
- Ringen skal på venstre hånd. - Nej, højre er bedre.
Tager du denne mand og hans hest som dine ledsagere herfra?
Herre! Kongen er ikke kongen! Han er en bedrager!
- En fælde! Hvem er der? - Alle. Hele flokken.
Min far leder oprøret.
Tidligere sherif Edward af Knighton.
- Fortæl sandheden, Edward. - Det vil jeg gøre.
Vi kan hente hende til Dem, sir.
Nej. Lad hende gå.
Lord Knighton, gå til venstre for at vidne for sheriffen -
- eller til højre for at vidne mod sheriffen.
- Vi må ikke blive set sammen. - Jeg tager den østlige port.
Vi prøver den vestlige.
- Marion? - Robin!
Much!
Skal vi klatre? Du ved, at jeg afskyr at klatre.
Ønsker du at vidne mod sheriffen?
Ledetråd: Nej.
Det er en fælde! Det der er ikke kongen!
- Anhold bedrageren! - Jeg vidste, at noget var forkert.
- Pågrib ham. - Løb!
Det her er ikke sjovt!
- Skal vi? - Jeg troede, at det var overstået.
- Skønt, at du er tilbage. - Skønt at være tilbage!
Robin!
Ikke så hurtigt, min ven. Beklager at skuffe dig -
- men du ved, hvordan det her foregår. Op med hænderne.
- Du ødelagde min lille leg. - Grib rebet, John!
Stå stille, hvis I vil være så venlige.
Man kan trygt påstå, at audiensen hos kongen er afbrudt.
Kom, drenge. Nu går vi hjem.
Kom tilbage! Få mig ned!